VALGE HAIGUR
Kaugel põhjas, keset jäist merd, üksikul saarel
laius kuningriik, kus valitses pea aasta läbi külm hämarus ja udu.
Pikk talv oli just alanud, aga lossis oodati juba kannatamatult kevadet.
Asi oli selles, et printsess Isolda oli kihlatud võõramaa printsiga
ja kevadel pidid toimuma pulmad.
Isolda, mu laps, miks oled mõttesse vajunud?
Ma olen mures prints Saghiri pärast. Meie meredes on purjetamine nii ohtlik.
Ära karda, mu laps. Tema maal elavad vahvad meresõitjad.
Räägi mulle tema maast, isa. - Oo, see on imeilus maa.
Seal paistab aasta läbi päike, õitsevad lilled ja laulavad linnud.
Seal ei tule sul istuda pimedates tubades ja igavleda.
See kangas on toodud Hiinast.
Vaata! Vaata, kui peen siid! Kuidas see küütleb!
Ei, ei.
Aga võib-olla see? Indiast.
See on veel kaunim. - Ei.
Ma tahan, et mu pulmakleit meenutaks mulle mu kodumaad.
Seepärast õmble mulle valge kleit nagu lumi.
Hall mantel, nagu meie meri.
Ja nüüd vaata!
Näed, kui kaunid on jäämustrid aknaklaasil?
Mulle on vaja diadeemi õhulistest sulgedest.
Ja et need sädeleks ja sätendaks nagu see jäämuster.
Ma õmblen sulle valge kleidi, millele võrdset pole ühelgi printsessil.
Ma teen sulle halli mantli ja külvan selle üle pärlitega.
Kuid ma ei saa teha sulle diadeemi, sest terves ilmas pole sellist materjali.
Kui kahju, nii kahju, et see pole võimalik.
Möödus kolm päeva.
Kes sa oled? - Ära karda, ära karda!
Olen kaupmees.
Ma kuulsin, et sa soovid endale krooni, sama kaunist kui jäälilled aknal.
On see nii? - Ja sina suudad sellise hankida?
Kuula, kaugel lõunas, imekauni järve kaldal
elavad valged haigrud.
Igal kevadel kasvab neil pähe imepeentest sulgedest kroon.
Ja kui selline sulekroon kaunistada teemantidega,
oled sa nii kaunis, et prints armastab
sind veel rohkem. - Too mulle selline kroon!
Kuid selleks on vaja haigur tappa.
Tappa? Ei!
Aga linde on seal nii palju! - Sellist ehet ei ole mulle vaja!
Ainult üks!
Ei-ei-ei! Mine minema, mine minema, julm vanamees!
Mõtle järele, printsess.
Ainult üks!
Prints armastab sind veel rohkem.
Printsess ei maganud terve öö,
kuid hommikul kutsus ta vanamehe tagasi ja käskis sel teele asuda.
Saabus kauaoodatud kevad. Lossis oli kõik pulmadeks valmis.
Päevast päeva oodati peigmehe saabumist.
Isa! Isa! Vaata, purjed!
Jah, mu laps. See on printsi purjekas.
Tooge mulle kroon.
Ja andke korraldus, et sadamas laotataks vaibad maha.
Elagu kuningas! Elagu prints!
Elagu prints Saghir! Elagu kuningas!
Tervitan sind, armas prints Saghir! Tere tulemast meie kuningriiki!
Ma tõin teile kõike, mille poolest on rikas minu maa.
Kas tõesti vanamees pettis mind?
Pulmad on juba homme!
Lõpuks ometi!
Aga haigur? Sa tapsid ta? - Tasa, ainult ühe.
Ma viisin sulekrooni suurde linna, parima juveliiri juurde.
Vaata, mis ta sinu jaoks tegi!
Ah! See on see, millest ma unistasin!
Kuidas saan sind tänada?
Ma juba sain, mis tahtsin, printsess.
Vaata, vaata, isa!
Millise kauni diadeemi tõi mulle see võõramaalane!
Olen kõige õnnelikum inimene ilmas. - Kuidas sa sarnaned oma emaga.
Printsess, printsess, see lill kasvas kauge järve ääres,
kus valati tapetud haigru verd.
Lendasin siia, et võtta sind endaga kaasa ja näidata sulle, milleni viis sinu kapriis.
Võta see lill, sellel on võlujõud, ja sa saad lennata.
Ära karda.
Lendame!
Kaubad! - Ja siin on pistoda!
Pistoda damaskuse terasest!
Pole ilmas paremat damaskuse terasest!
Ostke Isolda diadeeme!
Vaata, see on ju minu diadeem! Ja kui palju neid on!
Ostke Isolda diadeeme!
See on prints Saghiri pruudi pulmakroon.
See on sama vanamees. - See on kohutav inimene.
Ta on saanud muinasjutuliselt rikkaks, müües neid kroone.
Aga kust ta neid nii palju saab? - Ma näitan sulle, lendame.
Vaata, lumi! - See pole lumi.
Need on haigrute valged suled.
Me elasime vabalt ja õnnelikult, kuni sina olid nõus tapma üht meie seast.
Nüüd on meie sugu peaaegu hävitatud.
Kui ma saaksin kuidagi oma süüd heastada?
Päästa ennast!
Unenägu. Aga milline kohutav unenägu!
Kui õudne unenägu.
Printsess pole diadeemi pähe pannud.
Isa, ma tahan sinuga rääkida. - Pärast, tütar, pärast.
Praegu pole õige aeg.
Au kuningale! Au printsessile!
Ja au sulle, prints! Annan sulle oma tütre käe!
Oota, isa!
Ütle, prints, kas on tõsi, et sinu maal on hukkunud kõik valged haigrud?
Jah, ma olen sellest kuulnud.
Neid tapetakse ilusate kroonide pärast, millest tehakse kaunistusi.
Milline julmus! - Nii et unenägu oli tõsi.
Prints Saghir, ma ei või saada sinu naiseks.
Aga miks? - Tule mõistusele, mu laps, tule mõistusele!
Ma olen otsustanud! Minust saab valgete haigrute kuninganna!
Hüvasti!
Vaadake, vaadake! - Ta muutus linnuks!
Vaadake, ta lendab! - Kuhu sa lähed?
Printsessi ei nähtud enam kunagi.
Prints Saghir keelas karmilt oma maal jahi haigrutele.
Möödusid mõned aastad ja järvele ilmusid taas valged linnud.
Jutustas Pastella